![]() | |
![]() |
![]() ![]() |
Politica de confidentialitate |
|
![]() | |
• domnisoara hus • legume • istoria unui galban • metanol • recapitulare • profitul • caract • comentariu liric • radiolocatia • praslea cel voinic si merele da aur | |
![]() |
![]() |
||||||
LIMBA - LITERATURA RELIGIOASA | ||||||
![]() |
||||||
|
||||||
In “torna, torna fratre”, cuvintele strigate (dupa Cronografia lui p6j2js Theophan) la anul 579 de un soldat bizantin, au crezut unii a gasi un document echivalent cu juramantul de la Strasbourg (842) si carta capuana (960). Din felurite pricini, intre care uzul oficial al limbii slavone in biserica si cancelarii, primul text in limba romana (lasand la o parte urmele fragmentare) ramane scrisoarea campulungeanului Neacsu catre judele Hanas Beagnar din Brasov (1521). Indata dupa aceea folosirea limbii romane (nu mai noua decat celelalte graiuri romanice) devine frecventa. Dar intaiele tiparituri si mss. miniate sunt slavone. De la popa Nicodim, intemeietor al Tismanei, a ramas o Evanghelie copiata in 1405, la M-rea Neamtul s-a caligrafiat in 1429 un Evangheliar. Intr-o manastire munteana calugarul sarb Macarie tipari in 1508 un Liturghier slavon. Propaganda reformatilor in partea de sus si de jos a Ardealului folosi, spre a capta pe preotii romani, texte in limba nationala in locul celor in moarta limba slavona, care era latineasca noastra. Psaltirea scheiana, Codicele voronetean (“Faptele apostolilor”) gasite in copii din mijlocul secolului XVI reprezinta originale din a doua jumatate a secolului XV. La Sibiu se tipari in 1544, dupa o traducere din nemteste, un Catechism, ramas intr-o copie ms. de popa Grigore din Mahaciu (Codicele Sturdzan). Judele brasovean Hanas Beagnar aduse in orasul de sub Tampa un tipograf din Muntenia, pe diaconul “Coresi ot Tragoviste”. Acesta isi incepu activitatea cu un Catechism, roman, in 1559, si cu un Tetraevanghel, romanesc si el, in 1560, dupa care urmara felurite tiparituri nationale si slavone. Coresi se folosea de texte mai vechi. Limba romana, asa cum apare din aceste intaie monumente lingvistice, e latina in structura si lexicul ei fundamental. Tot ce priveste situarea omului pe pamant si sub astre, ca fiinta libera, civila, cu institutii si viata economica elementara, categoriile existentei in fine, intra in aceasta zona. Notiunile de Dumnezeu, de tara, de cetate, de lege sunt latine, batranul insusi e un “veteranus” al imperiului. Imparatia l-a lasat aci domn (“dominus”). Navala slava a adus vocabu larul propriu a exprima noua stare de dependenta. Acum altii sunt stapanii, jupanii, boierii. La ei sunt bogatia, lacomia, mandria, darzenia, strasnicia, grozavia, napraznicia. Prin ei romanul a devenit rob, sarac, slab, blajin; sluga pandita de toate relele: bazaconia, munca, osanda, truda, ostenirea, tanjirea, boala, scarba, napasta, nacazul, ciuda, jinduirea, jertfa, ponosul, jalea, pacostea. Acum stapanul strain il plateste, il hraneste, il miluieste, il daruieste, prilej de jeluire, tanguire si smerire, de sfada si de pricina. De la el vin dojana, caznirea, muncirea, obijduirea, prigoana, hula, gonirea, izbirea, razbirea, zdrobirea, strivirea, prapadirea, smintirea, belirea. Amestecul pripit de rase duce la uratenia neamului si multe din cuvintele noi arata infirmitati sufletesti si trupesti, fiind apte pentru zugravirea monstruosului: marsavia, scarnavia, trandavia, gangavia, garbovirea, carnia, plesuvia, curvia, naucia, prostia, tampirea. Altele trezesc ideea terorista a inva ziilor (gloata, gramada, ceata, norod, palc), evocand calamitatile |
||||||
![]() |
||||||
![]() |
||||||
|
||||||
|
||||||
Copyright© 2005 - 2024 | Trimite referat | Harta site | Adauga in favorite |
![]() |
|