![]() | |
![]() |
![]() ![]() |
Politica de confidentialitate |
|
![]() | |
• domnisoara hus • legume • istoria unui galban • metanol • recapitulare • profitul • caract • comentariu liric • radiolocatia • praslea cel voinic si merele da aur | |
![]() |
![]() |
||||||
MARILE RELIGII ALE ANTICHITATII LA DACO -; GETI | ||||||
![]() |
||||||
|
||||||
Asupra religiei daco-getilor, informatiile cele mai ample le-a lasat Herodot.Primul
citat: l4i4im “Iata in ce fel se socot ei nemuritorii: credinta lor este ca ei nu mor, ci ca cel care piere se duce la Zamolxis-divinitatea lor- pe care unii il cred acelas cu Gebeleisis. Tot in al cincelea an arunca sortii, si intotdeauna pe cel dintre ei pe care cade sortul il trimit ca solie la Zamolxis, incredintandu-I de fiecare data nevoile lor. Trimiterea solului se face astfel: cativa dintre ei, asezandu-se la rand, tin cu varful in sus trei sulite, iar altii, apucandu-l de maini si de picioare pe cel trimis la Zamolxis, il leagana de cateva ori si apoi, facandu-I vant, il arunca in sus peste varfurile sulitelor. Daca, in cadere, omul moare strapuns, raman incredintati ca zeul le este binevoitor; daca nu moare, atunci il invinuiesc pe sol, hulindu-l ca este un om rau; dupa ce arunca vina pe el, trimit pe un altul. Tot ce au de cerut ii spun solului cat mai este in viata. Cand tuna si fulgera, tracii despre care este vorba trag cu sagetile in sus, spre cer, si isi ameninta zeul, caci ei nu recunosc vreun alt zeu in afara de al lor”. Dupa descrierea acestui sacrificiu ritual Herodot vorbeste despre Zamolxis: “Dupa cate am aflat de la elenii care locuiesc in Hellespont si in Pont (in coloniile grecesti de pe litoralul Marii Negre-n.n.), acest Zamolxis fiind om ca toti oamenii, ar fi trait in robie la Samos ca sclav al lui Pythagoras, fiul lui Mnesarhos. Apoi, castigandu-si libertatea, ar fi dobandit avutie multa si, dobandind avere, s-a intors bogat printre ai lui. Cum tracii duceau o viata de saracie crunta , si erau lipsiti de invatatura , Zamolxis acesta, care cunoscuse felul de viata ionian si moravuri mai alese decat cele din Tracia, ca unul ce traise printre eleni si mai ales alaturi de omul cel mai intelept al Elladei, langa Pythagoras, a pus sa I sa cladeasca o sala de primire unde-I gazduia si ii ospata pe cetatenii de frunte; in timpul ospetelor, ii invata ca nici el, nici oaspetii lui si nici urmasii lor in veac nu vor muri, ci se vor muta numai intr-un loc unde, traind de-a pururea, vor avea parte de toate bunatatile. In tot timpul cat isi ospata oaspetii si le cuvanta astfel, pusase sa I se faca o locuinta sub pamant. Cand locuinta ii fu gata, se facu nevazut din mijlocul tracilor, coborand in adancul incaperilor subpamantene, unde statu ascuns vreme de trei ani. Tracii fura cuprinsi de parere de rau dupa el si-l jelira ca pe un mort. In al patrulea an se ivi insa iarasi in fata tracilor si asa ii facu Zamolxis sa creada in spusele lui”. Descoperirile arheologice si studiile recente au adus textului lui Herodot completari si rectificari. Ca Zamolxis ar fi fost la origine intemeietorul unui cult initiatic si misteric, un personaj istoric real, un taumaturg si un reformator care ulterior a fost divinizat, este o ipoteza acceptabila. Diodor din Sicilia il situeaza alaturi de ceilalti doi mari intemeietori de religii ai omenirii, Zarathustra si Moise. Ca ar fi fost un sclav al lui Pitagora- este insa o legenda naiva, repetata si de strabon si respinsa chiar de Herodot, care era convins ca “acest Zamolxis a trait cu multa vreme inaintea lui Pythagoras”. Iar V. Parvan, respingand aceasta legenda, considera total gresita ideea grecilor ca daco-getii ar fi fost adeptii teoriei pitagoreice a metempsihozei. Dar o asemenea legenda s-a putut naste tocmai pentru ca anticii greci credeau
ca au sesizat asemanarea dintre Pitagora si Zamolxis, atat in ce priveste doctrina,
cat si practicile cultului. Daco-getii credeau intr-o existenta fericita dupa
moarte; nu, propriu-zis in “nemurirea sufletului”, caci nimic nu
ne indreptateste sa presupunem ca ar fi cunoscut ideea de “suflet”
in sens sens spiritual. “Nu poate fi vorba de o conceptie superioara de
prelungire ori transformare a vietii, in forma spirituala, ca suflet absolut
imaterial, ci numai de o traire fara de sfarsit, deplin constienta si identica
celei pamantesti; cu deosebirea ca se adaugau fericirile unei indestulari desavarsite,
cu toate bunatatile”(I.I. Russu). |
||||||
![]() |
||||||
![]() |
||||||
|
||||||
|
||||||
Copyright© 2005 - 2024 | Trimite document | Harta site | Adauga in favorite |
![]() |
|