![]() | |
![]() |
![]() ![]() |
Politica de confidentialitate |
|
![]() | |
• domnisoara hus • legume • istoria unui galban • metanol • recapitulare • profitul • caract • comentariu liric • radiolocatia • praslea cel voinic si merele da aur | |
![]() |
![]() |
||||||
HISTRIA | ||||||
![]() |
||||||
|
||||||
v4x7xb Colonizarea a insemnat, in fapt, declansarea unui important fenomen
istoric, in virtutea caruia comunitati omenesti aflate pe trepte diferite
de dezvoltare sociala, au intrat in legaturi multiple, influentandu-se
reciproc. Perioada de trecere la epoca bronzului este marcata de prezenta ceramicii apartinand
culturii Cernavoda I, II si III descoperita la Histria si in alte locuri
din Dobrogea (cca 3200-2400 i.Chr.). Din nou refacut, orasul incepe sa-si piarda in sec. III-II i.Chr. puterea economica si politica. Se produc schimbari importante in economie : cetatea comerciala devine tot mai mult capitala unui district agricol si isi sporeste dependenta de getii vecini. La aceasta a contribuit si patrunderea triburilor pradalnice de razboinici celti in Balcani si a bastranilor la gurile Dunarii. Dintre marturiile care se refera la epoca elenistica, cea mai mare insemnatate o au inscriptiile care vorbesc, pentru sec. III i.Chr., de alianta politica cu Zalmodegikos, capetenie locala, si de un tratat cu clauze economice si politice, incheiat la inceputul sec. II i.Chr. cu un alt rege al getilor, Rhemaxos. Cam in aceeasi vreme, situatia economica a orasului intampina dificultati de natura s-o determine sa apeleze la ajutorul unui alt important oras vest-pontic : Callatis. Desi monumentele din aceasta vreme sunt in mare parte acoperite de ruinele orasului roman-tarziu, s-a putut totusi identifica traseul zidului de incinta al acropolei din perioada elenistica, iar in zona sacra vestigiile unui mic templu doric de marmura de Thasos inchinat Marelui Zeu (sec. III i.Chr.) Numarul templelor in ultimele veacuri dinaintea erei noastre trebuie sa fi fost insa mai mare. Unele sunt lamurit pomenite in inscriptii : templul lui Apollon Ietros (Tamaduitorul), templul Muzelor, templul Cabirilor din Samothrake. Altele pot fi numai postulate : templul Afroditei Marine, templul lui Dionysos Datatorul-de-roade, ori puse in legatura cu activitatea unor constructori straini. Asezarea din sec. X isi continua existenta; recentele cercetari au permis identificarea aici a resturilor unui mic sanctuar si a unei importante artere de circulatie pe directia est-vest, larga de cca. 12 m. De o mentiune speciala se invredniceste abundenta productie de statuete de lut, infatisand figuri divine in ipostaze deja consacrate. Ultimele doua secole inaintea erei noastre reprezinta pentru cetatile grecesti din bazinul pontic o epoca de incercari in cursul careia, intetite de primejdii externe, framantarile launtrice imbraca un caracter permanent. In mare, doua evenimente sunt notabile pentru perioada de la inceputul si, respectiv mijlocul sec. I i.Chr.; aparitia armatelor romane care, in anul 72 i.Chr., sub comanda lui M. Terentius Varro Lucullus, scot coloniile grecesti de pe coasta de vest a Marii Negre de sub influenta lui Mithridates VI Eupator si le atrag in sfera de alianta a Romei; al doilea mare eveniment il constituie cuprinderea acestor colonii in statul dac centralizat creat de Burebista. In timpul campaniilor ce aveau sa-i aduca stapanirea cetatilor pontice, catre mijlocul sec. I i.Chr., Burebista n-a lasat sa-i scape vechea colonie milesiana in ciuda faptului ca evenimentul nu este lamurit consemnat in vreun izvor. Dupa moartea lui Burebista si la sfarsitul sec. I i.Chr., se incheie o etapa importanta din istoria Histriei - aceea in care cetatea dusese o politica de sine statatoare - si incepe alta, la fel de importanta si bogata in implicatiile economice, sociale si politice: cuprinderea Dobrogei in granitele Imperiului Roman. Relativa prosperitate a orasului din sec. II d.Chr. si in primele decenii ale sec. III d.Chr., in timpul imparatilor Antonini si Severi, este documentata arheologic de vestigiile unor constructii publice, laice si de cult: doua edificii termale, construite si refacute in mai multe randuri ; un "macellum" (hala), precum si un "mithraeum" si un "muzeu". Numeroase basoreliefuri, altare onorifice, dedicatii si inscriptii, in afara de cinstirea pe care o aduc imparatilor din vremea respectiva, in semn de loialitate pentru Roma, vorbesc in chip explicit de refondarea "Gerusiei" locale ("Sfatul batranilor" care se ocupa cu respectarea cultelor si educarea tineretului), de refacerea portului, de reconstructia unui gimnaziu, toate dublate de o reluare masiva a emisiunilor monetare proprii. Sapaturile arheologice au precizat in partea de nord un zid de incinta, ridicat de locuitorii orasului la sfarsitul sec. I d.Chr. sau la inceputul sec. II d.Chr. Teritoriul este locuit de o populatie eterogena, formata din geto-daci, bessi si lai colonizati, greci romanizati, veterani si colonisti romani. Aprovizionarea cu apa a orasului, adusa de la circa 30 km dinspre actualul sat Fantanele , asigura locuitorilor, ca si probabil proprietatilor din jur, apa care lipsea in imediata vecinatate a cetatii. Incursiunile carpilor in anul 238 d.Chr. constituie inceputul unor serii de atacuri ale populatiilor de la granitele Imperiului, in special carpo-gotice, care ating culmea catre mijlocul sec. III d.Chr. (anii 242, 245-253, 267) si la capatul carora Histria sufera o distrugere totala, consemnata de izvoarele literare si constatata de cercetarile arheologice. Nevoia asigurarii vietii si bunurilor va sili orasul la sfarsitul sec. III d.Chr. (probabil sub imparatul Probus) si la inceputul sec. IV d.Chr. (in vremea lui Diocletian si Constantin cel Mare) sa-si restranga la jumatate suprafata de locuit, pentru a carei aparare se ridica un nou zid de incinta, la construirea caruia au fost folosite materiale din epocile anterioare. Veacurile care urmeaza consemneaza la Histria o perioada de relativa liniste si dezvoltare, care nu va atinge insa stralucirea vremurilor de odinioara. Reformele economice-administrative si politice intreprinse de Diocletian (284-305 d.Chr.) , Constantin cel Mare (306-337 d.Chr.) , Anastasius (491-518 d.Chr.) si Iustinian (527-565 d.Chr.) sunt vizibile si la Histria, prin opera de refacere a unor constructii si a zidului de incinta, ca si prin unele initiative edilitare. Astfel refacerea unor compartimente din edificiul termelor ar indica repunerea lor in functiune tocmai in aceasta perioada. Determinata de nevoia de spatiu, zona de locuit a orasului se largeste prin construirea in partea de sud-vest a unui sector economic. In sec. V-VI d.Chr. activitatea constructiva a orasului este inca si mai sustinuta. Cateva basilici de mari proportii si un edificiu cu caracter comercial au fost reconstruite si amplificate in aceasta perioada. In sectorul de sud-est al orasului se afla cartierul aristocratic, cu strazi bine pavate, canale si locuinte de mari proportii (zona Domus). Totodata, la periferie, uneori chiar si in afara zidurilor, numeroase urme de cladiri modeste, construite din piatra nefasonata, legata cu pamant, sunt dovada inceputului unui proces de ruralizare. Cetatea a fost de fapt parasita de locuitorii sai, care isi vor dura o viata stabila nu departe de vechile ziduri. O dovedesc asezarea si cimitirul spiritual de la Istria-Capul Viilor, situat la circa 600 m de limita estica a actualului sat Istria, in drumul ce duce spre cetate, sau asezarea feudal-timpurie semnalata la Vadu. Incepute in 1914 sub conducerea savantului roman Vasile Parvan, sapaturile arheologice de la Histria au continuat fara alte intreruperi, decat ale celor doua razboaie mondiale, pana in zilele noastre. Datorita eforturilor lui V. Parvan intre 1914-1916 si 1921-1926 cercetarea Histriei a insemnat dezvelirea in intregime a zidului mare al cetatii, precum si a unui mare numar de edificii publice si private, majoritatea din sec. IV-VII d.Chr.: cartierul din vestul cetatii, edificiul comercial, piata cu portic, termele, precum si numeroase inscriptii ce ofereau o imagine sugestiva a dezvoltarii cetatii. La conducerea santierului Histria urmeaza, intre 1927-1942 Scarlat Lambrino. Din aceasta perioada notam cateva studii epigrafice si monografia inchinata de Marcelle Lambrino ceramicii arhaice de la Histria. Reluarea sapaturilor, o vreme intrerupte, este incredintata in 1949 Academiei Romane prin Institutul sau de Arheologie. Se extind sapaturile in zona histriana, pe platoul de vest si in necropola, dar si la Sinoe, Tariverde, Istria-sat, Nuntasi. In interiorul cetatii se intreprind sapaturi in sectorul de sud-vest, in zona centrala (domus) si cea a templelor grecesti (zona sacra), obtinandu-se date precise pentru o perioada mai putin cunoscuta din viata coloniei, incepand cu asezarea grecilor intemeietori printre localnici, pana la incetarea stapanirii romane aici. Aceste noi descoperiri au fost valorificate prin cele sapte volume inchinate Histriei aparute pana in prezent. Bogatul material documentar, rezultatul a peste opt decenii de cercetari arheologice, constand in inscriptii, elemente arhitectonice, fragmente sculpturale, ceramica de lux si uzuala, vase de sticla si monede, conducte de piatra si amfore isi afla locul acum in cladirea noua si moderna a Muzeului cetatii Histria, amplasata in stanga soselei de acces in cetate si dincolo de imprejmuirea incintei. |
||||||
![]() |
||||||
![]() |
||||||
|
||||||
|
||||||
Copyright© 2005 - 2024 | Trimite document | Harta site | Adauga in favorite |
![]() |
|