![]() | |
![]() |
![]() ![]() |
Politica de confidentialitate |
|
![]() | |
• domnisoara hus • legume • istoria unui galban • metanol • recapitulare • profitul • caract • comentariu liric • radiolocatia • praslea cel voinic si merele da aur | |
![]() |
![]() |
||||||
Drogurile si alcoolul | ||||||
![]() |
||||||
|
||||||
t5z3zb Bauturile alcoolice au fost folosite aproape in intreaga lume, inca din timpuri stravechi.Exista consemnari ale folosirii acestora de catre vechile civilizatii inca din anul 6.000 i.Hr. Producerea vinului isi are originea in Orientul Mijlociu, unde vita-de-vie dadea roade fara ingrijiri speciale. Vechiul Testament ii atribuie lui Noe plantarea primei culturi de vita-de-vie, considerandu-l si prima persoana care s-a imbatat. In orasul sumerian Nippur, berea si vinul erau folosite ca bauturi tonice in scop medical si inca din anul 2.000 i.Hr. manifestarile religioase ale vechilor egipteni si ale asirienilor includeau petreceri la care se consumau bauturi alcoolice si care durau zile de-a randul. Unul dintre cei mai populari zei egipteni, Osiris, era considerat a fi primul cultivator al vitei-de-vie si cel ce produsese berea din cereale. Este de asemenea interesant de stiut faptul ca un faraon ce a trait acum aproximativ 5.000 de ani a scris primul epitaf dedicat unui alcoolic.In Grecia, betia nu era un fapt cunoscut inaintea aparitiei noului zeu Dionysos (zeul vitei-de-vie si al petrecerilor). Prin secolul al VII-lea i.Hr., consumarea bauturilor alcoolice devenise o parte importanta a vietii de zi cu zi. Grecii erau insa destul de inteligenti pentru a remarca faptul ca, desi vinul poate crea o stare placuta, poate, de asemenea, sa-l determine pe un individ sa faca lucruri pe care in mod normal nu le-ar fi facut sau chiar sa-si iasa din minti. Filosofi greci, cum fi Socrate sau Platon recomandau cumpatarea si incriminau abuzul de alcool. Oricum, se stie ca sfaturile lor au fost adesea ignorate, intre cei care le-au ignorat aflandu-se si Alexandru cel Mare, despre care se crede ca ar fi murit in timpul unei petreceri la varsta de 33 de ani, dupa ce cucerise intreaga lume cunoscuta. E posibil ca betia pe scara larga sa fi dus la caderea Babilonului, in anul 539 i.Hr. Persii au atacat si distrus orasul in timpul unui festival cand toti locuitorii erau beti. Romanii au fost familiarizati cu vinul de catre greci, si, desi ei au cucerit Imperiul Grec, ei au fost de fapt cuceriti de cultura greaca, de zeii lor, si de dragostea grecilor pentru consumul vinului. Romanii au transformat sarbatorile bahice (Dionysos a devenit Bachus, in latina) in manifestari de o amploare necunoscuta la acea vreme, caracterizate prin excese alimentare si de alcool, orgii sexuale, ceremonii religioase stranii, crime ritualice. Consumul bauturilor alcoolice era raspandit printre reprezentantii claselor superioare si printre conducatorii Imperiului Roman, vanzarea si folosirea acestora ajungand pana in Spania, Franta, Germania si Insulele Britanice. Pe masura ce luxul, avaritia si ambitia au condus spre declinul Romei, lacomia si bautura i-au aruncat pe imparati in decadenta si moarte. Crestinismul a ajutat la instaurarea unei pozitii moderate fata de consumul de bauturi alcoolice, dar, chiar si atunci, vinul a devenit un aspect important in anumite ritualuri religioase, gasindu-si “victime” printre preoti. Astfel, bauturile alcoolice s-au extins de la o tara la alta, fiind transformate in functie de tipul de fructe existent si de gusturile locuitorilor: vodka obtinuta din cartofi in Rusia, whiskey, bere, gin, coniac in Europa, berea in Insulele Britanice, “saki” in Japonia, “soma” in China, “chica” si “pulque” in America de Sud, romul in Insulele Caraibe. In sfarsit, oricine are acces (si o anumita preferinta) la bauturile alcoolice. Dependenta de bauturile alcoolice Faptul ca alcoolul este un dar al zeilor este o credinta persistenta de-a lungul secolelor. Alcoolul a fost considerat tamaduitor al bolilor, un tonic pentru sanatate, un intaritor in caz de tristete sau depresie si o necesitate in ritualurile religioase. Doar abuzul era incriminat, iar betivii, cei care abuzau de darul lui Dumnezeu, erau priviti ca niste pacatosi. Alcoolul a fost acceptat in timp ce alcoolicii sau cei ce abuzau de alcool erau priviti ca alcatuind o nefericita minoritate de persoane cu o personalitate slaba, victime ale propriei lor lipse de tarie. In 1956, la mai mult de douazeci de ani dupa infiintarea “Alcoolicilor Anonimi”, Asociatia Medicala Americana” a recunoscut alcoolismul ca fiind o afectiune ce creeaza dependenta, desi fusese caracterizata astfel inca din secolul al XIX-lea.Exista doua tipuri de afectiuni raportate la alcool: alcoolismul de tip “gamma” si cel de tip “delta”. Comuna ambelor tipuri este “toleranta”, ceea ce se refera la faptul ca organismul devine din ce in ce mai putin expus efectelor consumului sustinut de alcool si “adaptarea metabolismului”, ceea ce presupune faptul ca organismul isi modifica procesele metabolismului pentru a le adapta prezentei alcoolului. Ambele tipuri duc la dependenta fizica si simptome specifice.Alcoolicul de tip gamma manifesta din momentul in care incepe sa bea, o incapacitate de a controla cantitatea de alcool consumata, fiindu-i specifica si alternanta de perioade de mare consum de alcool si perioade de abstinenta. Pe de alta parte, alcoolicii de tip delta sunt de obicei incapabili sa se abtina de la consumul de alcool. Ei beau, in general, cantitati mai mici de alcool decat cei de tip gamma si sunt astfel mai “treji”, dar consumul acestor bauturi continua intreaga zi. Exista si alte teorii. Una este aceea ca alcoolicii sunt victime ale bolii si ca viitorul
le va rezerva serioase complicatii. Aceasta teorie este acceptata
pe scara larga, dar nu se sustine deoarece nu toti alcoolicii
trec prin aceste etape sau nu comporta caracteristicile bolii. Nu explica,
de asemenea, de ce unii alcoolici sunt capabili sa renunte definitiv
la baut. Un timp a fost la moda o anumita teorie ce incerca
sa explice alcoolismul, sustinand ca alcoolicii sufera
de tulburari de personalitate si ca aceasta ar fi cauza excesului
de alcool. Expertii au fost de acord cu faptul ca nu exista ceva
asemanator personalitatii unui alcoolic, dar problemele existente
inaintea crearii dependentei vor influenta insanatosirea
individului si vor determina reintrarea in societate a acestuia. Unii cercetatori
sustin ca alcoolismul se bazeaza pe un comportament dobandit/
invatat, astfel ca alcoolicii ar trebui sa invete sa-si
controleze consumul de alcool, renuntarea completa nefiind necesara.
Nu este luata aici in calcul posibilitatea ca intr-adevar dependenta
de alcool sa aiba la baza mecanisme psihice. Este acceptat
pe scara larga faptul ca abstinenta de la alcool este singura
cale practica ce ajuta alcoolicul sa se reintegreze. O
teorie mai complicata fata de aceste studii teoretice este cea
numita“teoria holistica”, care afirma ca
alcoolismul este un mod de viata, influentat de interactiunea cu oameni,
locuri si evenimente. Atat studiile, cat si teoria holistica
tind spre a afirma ca alcoolismul este mai degraba un obicei prost,
nu o boala, ci o consecinta a tensiunilor interne sau externe
ce exercita asupra individului. Teoria holistica chiar recunoaste
faptul ca tratamentul aplicat ar trebui sa includa o dieta
corespunzatoare, antrenamente fizice, dezvoltarea unor abilitati sociale
si formarea unui sistem de asistenta sociala. Efectele alcoolului asupra organismului Alcoolul afecteaza corpul in doua feluri:
Plantele ce contin cofeina s-au dezvoltat datorita ridicatei protectii fata de actiunea bacteriilor, ciupercilor si insectelor.Cofeina inhiba actiunea bacteriilor si a ciupercilor si cauzeaza sterilitate anumitor insecte, scazand numarul acestora. In plus, cofeina patrunde in sol si inhiba cresterea buruienilor, ceea ce poate duce la distrugerea plantelor respective. Plantele ce contin cofeina produc si inmagazineaza cofeina in seminte de cafea, departe de propriile locatii pentru divizarea celulelor, tocmai pentru a se feri de efectele otravitoare/nocive ale acesteia.Cele mai multe plante ce contin cofeina au fost descoperite si folosite inca din Epoca de Piatra, adica aproximativ acum 600.000-700.000 de ani in urma. Acei oameni mestecau semintele, scoarta si frunzele mai multor plante si asociau probabil consumul de plante ce contineau cofeina cu modificarile de comportament si stare. Cafeaua era probabil cultivata si consumata pentru a inlatura oboseala, a stimula vigilenta si a imbunatati starea de spirit. La inceput e posibil sa fi fost consumata sub forma de pasta sau chiar boabe si abia mult mai tarziu s-a descoperit ca prin introducerea in apa fierbinte se pot obtine rezultate sporite. Ceaiul a fost folosit drept bautura fierbinte si utilizat ca medicament. Insemnarile arata ca in China se folosea inca de acum 4.700 de ani si a patruns in Japonia alaturi de alte aspecte de ordin cultural in jurul anului 600 d.Hr., insa a trebuit sa treca 700 de ani pentru a intra definitiv in viata de zi cu zi a japonezilor.Acestia numesc ceaiul “ch`a”, iar chinezii “t`e” (se pronunta “tai”). Comerciantii germani au adus cu ei ceaiul si, in ciuda costului ridicat, s-a raspandit rapid in intreaga Europa.Ceaiul era foarte popular in coloniile Americii si pentru a-si intari statutul de mare putere coloniala, Guvernul britanic instituie o taxa speciala pentru acesta (alaturi de alte cateva articole). Ca rezultat al acestei taxe, colonistii au boicotat importul de ceai si au inceput sa foloseasca substituenti, in special cafea. Boicotul a degenerat intr-o revolutie in data de 16 decembrie 1773, cand un grup de revolutionari deghizati in indieni au patruns pe trei dintre navele englezesti ce detineau ceai si au varsat cotinutul (342 lazi de ceai) in Golful Boston. Acest incident faimos in istoria Americii, cunoscut sub numele de “The Boston Tea Party”, o data cu represaliile ce au urmat din partea Guvernului britanic, a ajutat la declansarea Revolutiei Americane. Primele insemnari referitoare la cafea au fost descoperite in niste documente din secolul al X-lea, de provenienta araba. Pe de alta parte, exista dovezi ca inca din secolul al VI-lea cafeaua era cultivata si consumata in Etiopia. O legenda araba povesteste ca un tanar pastor de capre, a descoperit virtutile stimulente ale tufelor de cafea cand caprele sale au mancat din acestea si au devenit foarte zburdalnice.Boabele de cafea mai erau mestecate inca in Africa secolului al XIX-lea. La inceput arabii au creat un vin prin zdrobirea boabelor de cafea si fermentarea sucului obtinut. La inceputul secolului al XI-lea ei au inceput sa foloseasca boabele pentru a obtine o bautura calda, numita “qahwah”. Pe masura ce consumul de cafea s-a raspandit, oamenii au adecvat feluritelor limbi aceasta denumire, devenind “café”, “kaffe”, “koffie”, ”coffee”. Pe la sfarsitul secolului al XVII-lea germanii plantau cafea in insula Java. In urmatorii 50 de ani, francezii, apoi englezii aveau plantatii in coloniile din Caraibe. Cultivarea cafelei s-a raspandit in America Centrala si de Sud si la inceputul secolului al XIX-lea Brazilia depasea Indonezia si devenea principalul exportator de cafea. Pe la 1860, in Statele Unite se consumau trei sferturi din productia mondiala de cafea, mai mult de jumatate din aceasta provenind din Brazilia. Utilitatea medicala a cofeinei Dependenta de cofeina Din punct de vedere tehnic, drogul este o substanta folosita
sa previna ori sa vindece o afectiune sau sa augumenteze
starea buna fizica sau mentala a cuiva. De fapt, oamenii
folosesc cofeina in toate aceste scopuri, iar aceasta poate raspunde
la toate aceste solicitari, dar pana la un anumit punct.Cofeina
este cel mai popular drog din lume. Desi cofeina este o substanta chimica
ce poate fi folosita in scopuri medicale sau nu, ea este folosita
mai adesea fara prescriptie medicala, pentru efectele sale
asupra starii si comportamentului. Drogurile consumate in acest scop
sunt cunoscute sub numele de “droguri psihoactive”. Heroina, cocaina,
marijuana, nicotina, alcoolul si cofeina sunt toate droguri psihoactive. Afirmatiile conform carora cofeina stimuleaza activitatea sistemului
nervos central - creierul si maduva spinarii -; se bazeaza
pe foarte putine informatii ale sistemului in sine. Existenta acestui stimul
se bazeaza mai mult pe aparitia efectelelor drogului asupra starii
si comportamentului si se presupune ca activitatea creierului este afectata
intr-o anumita masura. Observatiile facute asupra
creierului animalelor arata ca prezenta cofeinei intensifica
activitatea celulelor de la suprafata creierului (ceea ce se asociaza
unui complex de senzatii si unui anumit comportament) si a structurilor mai
adanci (asociate instinctului si emotiei). Studiile legate de actiunea
cofeinei asupra activitatii au aratat prelungirea timpului in
care cineva poate lucra la nivel maxim si scurtarea perioadei de timp necesare
pentru recuperarea in urma unei activitati extenuante. O performanta
redusa se inregistreaza, insa, in cazul activitatilor in
care este necesara o coordonare foarte buna si o fermitate a miscarilor
mainilor. Cofeina afecteaza coordonarea motorie, ceea ce presupune
cresterea tremurului bratelor si a mainilor, uneori numite ”agitatiile
cafelei”. Cercetarile pornite de la ipoteza ca aceasta ar
putea contracara efectele alcoolului au fost neconcludente.
Indienii Huron din America de Nord au un mit despre originea tutunului. Se spune ca odata a fost o foamete mare si ca intreg pamantul era neroditor. Dupa multe rugaciuni, Marele Spirit a trimis o fecioara fara straie sa faca pamantul din nou roditor si sa salveze oamenii. Ea a atins pamantul cu mana stanga si acolo au rasarit cartofii si pamantul a devenit fertil. Apoi l-a atins cu mana dreapta si acesta a dat nastere vegetatiei si porumbului. S-a asezat si pe tot pamantul ramas a incoltit tutunul. Exista doua interpretari ale acestei legende: (1) ca tutunul a fost un dar pentru minte, asa cum cartofii si porumbul au
fost pentru stomac Oricare i-ar fi fost originea, tutunul era extrem de folosit de catre amerindieni la vremea la care sosea Columb. In secolul al XVI-lea doi capitani de vas au convins trei amerindieni sa-i insoteasca la Londra. Acestia isi facusera rezerve serioase de tutun pentru perioada calatoriei, iar unii dintre marinari l-au incercat, le-a placut si au realizat ca le este foarte greu sa renunte la el. Pentru a-si satisface propriile nevoi marinarii si exploratorii au plantat terenuri in Africa, Europa si America. Echipajul lui Magellan a lasat seminte in porturile din Philippine, precum si in alte porturi. Nemtii au adus tutunul de la hotentoti (bosimanii si populatia Bantu din Africa), iar portughezii l-au luat de la polinezieni.Curand, oriunde mergeau navigatorii, tutunul ii astepta si pe la inceputul secolului al XVII-lea micile parcele devenisera mari plantatii, extinse peste tot in lume. Navigatorii fumau oriunde ar fi crescut acesta, asa ca plantatiile s-au extins si mai mult. Ca o boala contagioasa, fumatul s-a extins de la un numar mic de indivizi la intreaga populatie. Consumatorii au inteles rapid ceea ce amerindienii stiau de generatii: o data ce ai inceput, este greu sa renunti. Tutunul nu poate fi folosit doar la fumat; el se poate si mesteca sau poate fi transformat in pulbere si inhalat sub forma de "priza". Consumarea plantei neprelucrate sau a frunzelor sale nu este suficienta pentru destindere sau placere si nici o alta substanta nu este un substitut adecvat. Pe masura ce tutunul patrundea in tot mai multe tari, se lupta impotriva sa aproape intotdeauna, considerat fiind nociv si imoral. Incercarile de a-i restrange utilizarea nu au facut decat ca tutunul sa devina mai valoros, iar aplicarea de taxe a incurajat contrabanda. Tutunul a fost folosit adesea ca moneda de schimb datorita valorii sale ridicate. In cele din urma, factorii economici au primat pentru mai marii lumii, ajungandu-se la castiguri importante din taxele mai sus mentionate in tari ca Marea Britanie, Italia, Franta, Rusia, Prusia si mai tarziu in Statele Unite. Pe masura ce guvernele s-au convins de pericolul folosirii sale, membrii acestora au majorat taxele, simtindu-se astfel cu constiinta impacata, asigurandu-si totodata venituri de milioane de dolari. Raspandirea tutunului, ca si a alcoolului, este rezultatul unui tip de comportament care nu putea fi eliminat nici prin lege, nici prin aplicarea de taxe si nici prin bula papala. Ravagiile provocate de sifilisul introdus in Lumea Noua de catre omul alb, palesc in comparatie cu numarul de decesuri si de boli cauzate de tutun in intreaga lume.S-ar putea spune ca astfel, indienii s-au razbunat. Utilizarea in scop medical a nicotinei Tutunul a fost folosit in cele mai diferite timpuri in tratamentul durerilor
de cap, al astmului, gutei, durerilor de urechi, travaliului si chiar cancerului.
Diferitele sale efecte in ceea ce priveste comportamentul au fost de asemenea
observate.Era folosit de catre calugari pentru a inhiba
pornirile sexuale, desi Kant privea tutunul ca pe un excitant sexual. Studiile
stiintifice asupra fumatului releva faptul ca multe dintre primele
afirmatii referitoare la beneficiile tutunului se bazeaza pe observatii
adevarate. Fumatul este un mod convenabil pentru oameni de a-si regulariza
starea sau sentimentele si aduce unele beneficii in controlul asupra greutatii.
Nicotina are cu certitudine si efecte terapeutice, dar largul spectru de efecte
daunatoare asupra organismului ne face prevazatori
in aprobarea ei in scopuri terapeutice. In acceptia sa de medicament “auto-administrat”
tutunul este foarte convenabil, este legal, relativ ieftin si usor de gasit.
Poate fi folosit aproape oriunde, cantitatea (doza) poate fi controlata
cu usurinta, iar sistemul de administrare convenabil.Tutunul patrunde
in sange la cateva secunde de la inhalarea fumului, unde nicotina
are efect imediat asupra starii de anxietate, de plictiseala sau
asupra stresului. Este evident faptul ca fumatorii folosesc tutunul
pentru a-si controla starile si emotiile. Este doar o aparenta
faptul ca efectele fumatului sunt variate si ca efectele pe termen
scurt sunt benefice. Pe termen lung fumatul este nociv pentru sanatate
si scurteaza sansele de viata. Insa intelegerea avantajelor
poate oferi raspunsuri la intrebarea “de ce se fumeaza?”
si evidentia faptul ca dincolo de avantaje exista efecte secundare
care trebuie avute in vedere ulterior daca se doreste ca tratamentul
sa fie pe deplin reusit. Dupa ce se supune unui proces de recoltare si prelucrare, nicotina este un produs disponibil intr-un sistem foarte avantajos de distribuire, sub forma de tigari de foi, tigarete, tutun de mestecat sau de prizat. Sir Francis Bacon este primul care evidentiaza, in secolul al XVI-lea,
faptul ca nicotina creeaza dependenta. Mult timp, s-a banuit
ca tutunul este un drog a carui folosire poate duce cu usurinta
la aparitia exceselor si ca nicotina era substanta care le provoca. Controversa
a ramas puternica pana foarte de curand.Nicotina
ajunge la creier mult mai rapid atunci cand este inhalata, decat
atunci cand este administrata intravenos. Este foarte usor absorbita
prin membranele subtiri ale cavitatii bucale si ale nasului si este la
fel de eficienta cand este folosita sub forma de
tutun masticabil sau priza. Ca si in cazul morfinei si heroinei, aparenta
tolerare a substantei de catre organism duce la folosirea ei crescanda,
“doza” ramanand apoi stabila pe o lunga
perioada de timp. Oprirea consumului drogului pe o scurta perioada
de timp conduce la crearea unei stari de discomfort si la accentuarea
dorintei de a-l consuma. Se abuzeaza adesea de droguri atunci cand
nu este sesizata o dependenta fizica evidenta. Oricum,
multe droguri provoaca neplacere si discomfort in perioade de abstinenta,
iar nicotina nu face exceptie. Studiile facute atat pe subiecti
umani, cat si pe animale au aratat ca efectul pe care il
are nicotina asupra organismului este suficient pentru a determina un consum
sustinut. Aceasta nu inseamna ca trebuie ignorata importanta
factorilor de ordin cultural si social. Ceea ce conteaza cu adevarat
este faptul ca efectele pe care le produce, fac din nicotina o
substanta ideala pentru a produce dependenta si a conduce
la excese, mai ales daca avem in vedere faptul ca este atat
de usor de procurat. Tot in urma studiilor s-a constatat ca fumatul este
o actiune in urma careia fumatorul devine dependent de drogul
numit nicotina. Cand nicotina este inhalata in plamani, fluxul sangvin
arterial preia aceasta substanta si o transporta catre
creier intr-un interval de zece secunde. Atat in cazul femeilor, cat
si al barbatilor, raspandirea tuturor afectiunilor respiratorii
cronice (bronsita, astm, afectiuni respiratorii) este strans legata
de nivelul fumatului. Este un fapt cert ca fumatul poate afecta anumite
aspecte ale sexualitatii femeiesti. Fumatul a mai mult de o jumatate
de pachet de tigari pe zi este asociat cu un numar ridicat de
cazuri de infertilitate si sterilitate. Ciclul menstrual neregulat are o cota
ridicata printre fumatoare, numarul potential de ani fertili
este redus, iar menopauza se produce mai devreme. Aproximativ 129.000 de oameni
mor in fiecare an din cauza cancerului provocat de fumat. Numarul de
cazuri de femei bolnave de cancer pulmonar este mult crescut de cand si
numarul fumatoarelor este in crestere. Fumatul este, de asemenea,
cauza principala in aparitia cancerului laringian, al gurii si al esofagului.
Contribuie la aparitia cancerului vezicii urinare, a pancreasului si a rinichilor.
Fumatul tigarilor sau a pipei este adesea implicat in cancerul pulmonar,
al gurii si esofagian. Bolile pulmonare cronice se situeaza pe locul
al cincilea in ierarhia cauzelor cazurilor de deces din Statele Unite. In anul
1980, 55.000 au murit din cauza afectiunilor pulmonare. Mai mult de sapte milioane
de americani sufera in acest moment de bronsita cronica
si aproape trei milioane de enfizem pulmonar. Afectiunile coronariene ale inimii
reprezinta motivul principal al deceselor in Statele Unite, detinand
o cota de 750.000 decese pe an.Fumatul este unul dintre cei trei factori
de risc major in afectiunile coronariene ale inimii, celelalte doua fiind
tensiunea ridicata si colesterolul marit. Dintre toate sursele
generatoare de boli sau moarte in Statele Unite ale Americii, fumatul este prima
care trebuie oprita. HEROINA PCP Heroina, PCP (phencyclidine), mai cunoscuta ca "Angel Dust", afecteaza
memoria, perceptia, puterea de concentrare si judecata si poate declansa comportament
violent si psihoze. Specifice pentru ecstasy sunt ca efecte senzatia de gat si gura uscate, transpiratie
excesiva si crestere a presiunii sangelui. Drogurile, in general, reduc senzatia
de foame si oboseala si stimuleaza abilitatea de coordonare a corpului. Consumatorul
lui se va simti relaxat si in completa armonie cu toti prietenii si tot ceea
ce il inconjoara. De-a lungul timpului marijuana a fost folosita in diferite culturi pentru schimbarea starii de spirit, a perceptiei, cu alte cuvinte pentru a atinge o treapta mai inalta de constientizare. Efectele sale variaza de la marirea capacitatii creative, pana la provocarea experientelor mistice si la mentinerea ridicata a capacitatilor senzitive. Dupa alcool, marijuana este cea mai populara din asa numitele “droguri recreative”. Ea a mai fost folosita insa si in alte scopuri. In unele triburi primitive din America de Sud, Africa si India, “cannabis” a fost folosita in cadrul ceremoniilor religioase si in scopuri medicale. Minerii africani obisnuiau sa o foloseasca pentru a le usura munca dificila, iar jamaicanii o consumau la sfarsitul zilei pentru a le inlatura oboseala. Ca drog a fost utilizata in diferite parti ale lumii timp de secole, iar in Statele Unite mai ales in secolul XX. Prima mentionare scrisa apare intr-o carte de medicina intitulata”Tratat despre plante”, in China secolului al II-lea i.Hr., unde era folosita ca anestezic inca de acum 5.000 de ani. Vechii asirieni, persii, romanii si indienii foloseau acest drog pentru a controla spasmele musculare, pentru a calma durerea, cat si in tratarea indigestiei. Marijuana era folosita curent in medicina traditionala din Africa si Asia. In secolul al IX-lea, asirienii incepusera sa o foloseasca ca tamaie. Inca din 1611 marijuana era cultivata in Jamestown, Virginia. In secolul al XIX-lea era folosita in tratarea spasmelor musculare, a durerilor de cap, a travaliului, insomniei si a durerilor menstruale. Este inca folosita ca medicament in Orientul Mijlociu si in Asia. Intrebuintarea medicala a marijuanei Canabisul si derivatele sale pot fi utile in tratarea glaucomului si a anumitor afectiuni oculare legate de nervul optic sau chiar si in cecitate. Alta posibilitate de utilizare este legata de tratamentul starilor de greata si de voma, metoda asociata chimioterapiei in cazul pacientilor cancerosi. Alte medicamente recunoscute ca avand acest efect nu au fost la fel de eficiente. In 1973 cativa pacienti cu leucemie -o forma de cancer- au fumat considerabil marijuana si au descoperit ca le reduce starea de greata si ca a actionat ca un veritabil stimulent pentru apetit. Scaderea apetitului si scaderea in greutate sunt probleme majorein tratarea pacientilor cancerosi. Canabisul a fost considerat ca o metoda de tratament si in cazurile de astm, anxietate, convulsii si depresii. Unii cercetatori au sugerat ca marijuana este si un relaxant muscular, un calmant pentru dureri si un agent ce lupta impotriva durerilor. Comitetul Institutului de Medicina considera ca potentialul terapeutic detinut de marijuana, canabis si derivatele acestora necesita cercetari ulterioare, in scopul de a le explora potentialul in cadrul tratamentelor medicale. Totusi, fara prescriptie medicala, potentialele daune asupra organismului depasesc calitatile cunoscute ale acestora. Efectul marijuanei asupra corpului omenesc Dupa trei sau patru decenii de studii in acest domeniu, cercetatorii
au gasit dovezi referitoare la efectele daunatoare ale
fumatului asupra cailor respiratorii.Fumatul marijuanei este, de asemenea,
nociv. Actul fumatului este legat de aparitia asmului, bronsitelor, emfizemelor,
a afectiunilor cardiace si a numeroase forme de cancer, vizand in
special plamanii. Fumatul este, de asemenea, legat de cresterea
complicatiilor din timpul sarcinii si a travaliului. Un copil cu mama fumatoare
poate avea o greutate mai mica la nastere decat copilul unei nefumatoare.
Fumul tigarilor cu marijuana contine multe dintre substantele specifice
fumului de tigari obisnuite, cum ar fi monoxidul de carbon si gudronul.
Pe de alta parte insa, contine si alti ingredienti: marijuana
are 50% mai mult gudron decat tutunul, fumul sau este inca
si mai iritant si are un efect si mai puternic asupra cailor respiratorii
superioare (sinusurile si laringele). De asemenea, irita si traheea si
bronhiile si cu cat fumul este mai adanc tras in plamani
si retinut la acest nivel mai mult timp, cu atat este mai mare si gradul
de intoxicare. Fumul lezeaza tesuturile si celulele plamanilor
responsabile cu apararea impotriva virusilor si infectiilor. Este
foarte posibil ca fumatul marijuanei, ca si cel al tutunului, sa cauzeze
tumori canceroase. Existain marijuana ciuperci, bacterii, ierbicide
si alte substante chimice care pot contamina planta insasi si dauna
plamanilor sau altor organe. Ierbicidele, in special una
numita paraquat poate afecta plamanii, inima, ficatul, glandele
suprarenale, muschii, splina si cortexul (acea parte a creierului care "gandeste").
Munca inimii este ingreunata. Cresterea numarului de batai
ale inimii si a presiunii sangelui poate fi comparata cu aceea
pe care o sufera o persoana aflata intr-o stare de stres
extrem. Totodata, presiunea sangelui poate scadea pana
la valori anormale. Are loc cresterea nivelului de monoxid de carbon si descresterea
nivelului de oxigen. De asemeni, sistemul imunitar, care protejeaza organismul
impotriva virusilor, bacteriilor si infectiilor. Marijuana afecteaza,
de asemenea, si sistemul imunitar care protejeaza omul impotriva
virusilor, infectiilor si bacteriilor. S-a mai descoperit ca aceasta
interfereaza cu celulele care joaca un rol important in lupta
impotriva virusilor si cancerului. Folosita ocazional, marijuana
poate stimula sau inhiba performantele sexuale, dar utilizatorii frecventi se
plang de o descrestere a apetitului sexual. Numarul spermatozoizilor
descreste si mobilitatea le este diminuata, ceea ce poate avea importante
efecte in fertilitate. Marijuana poate afecta sistemul endocrin care controleaza
hormonii si metabolismul si poate cauza o crestere a situatiilor de dezagregare
a cromozomilor si astfel a defectelor la nastere ale copiilor. Este stiut ca
marijuana cauzeaza modificari asupra chimismului creierului. Este
inhibata actiunea acetilcolinei -un neuron ce transfera informatia
de la o celula la alta- explicandu-se astfel efectul negativ al
marijuanei asupra memoriei. O serioasa amenintare cauzata de utilizarea repetata a
oricarui tip de drog, inclusiv marijuana, este folosirea abuziva
a acestuia. Cei ce abuzeaza de un drog sunt aceia care nu numai ca
il folosesc in mod curent, ci cred ca nu pot trai fara el. Aceasta
stare este numita“dependenta”.O persoana care
abuzeaza de marijuana sau de oricare alt drog, actioneaza in general
astfel datorita unor probleme de natura psihologica. Abuzul
de marijuana trebuie tratat in acelasi fel ca in cazul abuzului de oricare alt
drog: cu suport psihologic din partea unui personal calificat, cat si
din partea familiei si prietenilor. In timp ce unii consumatori de marijuana
sunt deschisi in a admite acest lucru, cei mai multi il ascund. Este mult mai
usor de recunoscut un prieten sau o ruda consumatoare de marijuana, deoarece
putem mult mai usor observa schimbarile de comportament. (1) ochi iritati, Daca cineva observa o combinatie a acestor simptome la o persoana
pe care o iubesc sau la care tin, utilizatorul trebuie sa fie pus in
fata acestora si indrumat sa se trateze. Amfetaminele sunt droguri, medicamente care maresc viteza de reactie
a corpului. Ele fac inima sa lucreze mai repede si pompeaza adrenalina
in sistem. Initial sintetizate intre cele doua razboaie mondiale,
au fost folosite ca drog militar pentru a le da soldatilor mai multa
energie si a le mari viteza. Uzul medical al amfetaminelor era un lucru obisnuit
in anii 50 si 60 cand erau folosite in mod salbatic pentru combaterea
depresiei si pentru scaderea in greutate. Oricum, marea majoritate a
firmelor ce le produceau au fost incet eliminate de pe piata. Cel mai
comun tip de amfetamine intalnite pe strazi este o pudra alba
numita Amfetamina sulfat. Aceasta este o pudra produsa
ilegal, cu concentratii diferite: intre 6% si 10% puritate care, de obicei,
costa intre 5 si 10 lire sterline per gram si cu puritate intre 25 si
35% costa intre 25 si 35 lire sterline/gram. Amfetaminele Sulfat pot
fi prizate pe nas, linse de pe deget sau injectate. Unii le fumeaza,
dar din cauza ca nu ard prea bine aceasta metoda
nu este foarte intalnita. Exista de asemenea o forma
de amfetamina, numita speed, in mod obisnuit numita gheata
(dar si cristal, sticla si inghetata), desi este destul de rar
intalnita. Are efecte similare, dar dureaza pana
la 39 de ore si este considerata de profesionisti ca fiind mai puternica
si produce o mai mare dependenta decat crack. |
||||||
![]() |
||||||
![]() |
||||||
|
||||||
|
||||||
Copyright© 2005 - 2024 | Trimite document | Harta site | Adauga in favorite |
![]() |
|