![]() | |
![]() |
![]() ![]() |
Politica de confidentialitate |
|
![]() | |
• domnisoara hus • legume • istoria unui galban • metanol • recapitulare • profitul • caract • comentariu liric • radiolocatia • praslea cel voinic si merele da aur | |
![]() |
![]() |
||||||
AMINO-ACIZI, PROTEINE, MONOZAHARIDE SI VIATA | ||||||
![]() |
||||||
|
||||||
Parintii si profesorii stiu ce fiinte curioase sunt copiii. Adica, ei au o curiozitate
continua de a sti de ce si de unde vin toate lucrurile. Aceasta agerime intelectuala
innascuta , daca este incurajata si cultivata, duce la o atitudine stiintifica
matura fata de lume si la capacitatea de a gandi creator in rezolvarea problemelor
de orice natura. p5h10he Iata de ce, multi dintre noi ne intrebam, CE ESTE VIATA? Cum a aparut ea pe Pamant? S-a putut trece de la non-viata la viata; de la substante chimice care nu se pot reproduce la sisteme care se autoreproduc? A putut viata incepe de la sine? Este posibila reproducerea in laborator? Se creeaza viata in eprubeta? Este posibil ca pornind de la elemente chimice de baza (carbon,oxigen , hidrogen, azot, sulf) sa se obtina amino-acizi, apoi proteine, apoi molecule de ADN care sa se poata autoreproduce? Si totusi materia vie este constituita din astfel de macromolecule : proteine, glucide, lipide, etc. Cum se formeaza ele in organism? Veti afla in continuare! AMINO-ACIZI Amino-acizii sunt combinatii organice care contin in molecula una sau mai
multe grupe amino si una sau mai multe grupe carboxil. Dupa structura, amino-acizii
se impart in doua mari categorii : amino-acizii alifatici si amino-acizii aromatici.
La amino-acizii alifatici, grupele functionale sunt legate de o catena alifatica,
chiar daca in molecula exista un nucleu aromatic; la amino-acizii aromatici,
grupele functionale sunt legate de un ciclu aromatic. Amino-acizi mai importanti Glicocolul sau glicina, adica acidul aminoacetic se poate obtine prin hidroliza
a gelatinei sau prin hirdoliza acidului hipuric. L (+)-Alanina poate exista sub 3 forme : doi enantiomeri si un racemic. In
stare combinata se gaseste in diferite proteine, cum sunt cazeina, gelatina,
dar mai ales fibroina ( din matase). L (+)-Valina apare in cantitati mici in albusul de ou. In timpul fernmentatiei alcoolice trece in izobutanol. L (-)- Leucina se gaseste impreuna cu glicocolul in produsele de descompunele
a proteinelor: albumine cazine etc. La descompunerea albuminelor, pe langa leucina
rezulta si L (+)-izoleucina. Acidul L (+)-aspariagic si acidul L (+)-glutamic au fost obtinuti pentru prima
data prin hidroliza monoamidelor. Acidul glutamic poate fi obtinut si prin sinteza. L (-)-Serina este un component al matasii. (+-)-Serina a fost sintetizata din glicolaldehida si acid cianhidric in prezenta de amoniac. L (-)-Tirosina este un componen aproape al tuturor proteinelor.In organism poate fi transformat enzimatic pana la adrenalina.Sunt si alte cai de transformare a tirosinei in organism. L (-)-Cisteina este un produs de hidroliza a unor proteine. Ea se poate transforma intr-o disulfura. Cistina este pe langa metionina principala sursa de sulf din proteine.Cheratina din par contine multa cistina. L (-)-Metionina apare in multe proteine, mai ales in cazeina.El are o functie
biochimica importanta, ca agent de transmitere a grupei metil. Astfel poate
ceda grupa metil acidului guanidinoacetic si rezulta homocisteina si creatina.
Tot asa, metiotina, prin transmetilare, poate transforma atanolamina in colina. L (+)-Ornitina este in preuna cu ureea, un produs de hirroliza a argininei. In organism aceasta hidroliza a argininei la ornitina si uree este catalizata de arginaza, o enzima care se gaseste in ficat. L (-)-Prolina si L (-)-hidroxiprolina care contin grupa amino in heterociclu se obtin de obicei prin hidroliza gelatinei cu acidul clorhidric. L (-)-Triptofanul apare in cantitati mici in aproape toate albuminele, prin a caror hidroliza enzimatica a fost obtinut pentru prima data. Structura lui a fost dovedita prin sinteza., in organism triptofanul sufera diferite reactii de degradare transformandu-se in continuare in 3 metilindol (sctol) sau in indol. Acidul o-aminobenzoic, cunoscut sub numele de acid antranilic, a fost obtinut pentru prima data prin oxidarea indigoului. Industrial se poate obtine prin tratarea monoamidei ftalice cu brom sau clor, in mediu alcalin. Acidul antranilic este un produs important pentru industria de coloranti si medicamente; el constituie materia prima pentru una sintezele indigoului. Esterul sau metilic este folosit in parfumerie. Acidul p-aminobenzoic se prepara mult in industrie, mai ales prin reducerea acidului p-nitrobenzoic. Atat el cat si derivatii lui, sunt medicamente valoroase. Acidul p-aminobenzoic este vitamina H', necesara cresterii bacteriilor. Esterul etilic al acidului p-aminobenzoic are slabe insusiri anestezice, de unde si numele de anestezina. Esterul format cu alcoolul dietilaminoetilic este anestezicul novocaina. Peptidele rezulta prin reactia dintre doua sau mai multe molecule de amino-acizi, cu eliminare de apa. PROTEINEProteinele sunt o clasa de compusi organici cu structura complexa si masa moleculara
mare care, prin hidroliza, se transforma in alfa-amino-acizi. Proteinele sunt
cei mai importanti compusi din regnul animal si vegetal. Astfel, impreuna cu
apa, cu unele saruri anorganice, hidrati de carbon etc. sunt componente ale
protoplasmei. Multe functiuni ale organismelor vii depind de proteine: enzimele
-catalizatorii din organismele vii- , hormonii - tot biocatalizatori- ,anticorpii,
pigmentii respiratorii s-au dovedit a fi proteine. In organism in timpul digestiei, peoteinele sunt hidrolizate enzimatic pana la alfa-amino-acizi.Aceasta hidroliza se desfasoara in doua etape:in prima etapa, proteinazele hidrolizeazaproteinele din alimentepana la peptide mari care apoi, in adoua etapa, sunt hidrrolizate in continuare de peptidaze pana la amino-acizi. Cele mai multe proteine au fiost considerate substante amorfe; sunt insa proteine care au fost izolate in stare cristalina, de exemplu hemoglobina din sange , proteina din ou, etc. Proteinele naturale sunt optic active.Din punct de vedere al solubilitatii, unele proteine sunt solubilein apa sau in solutii diluate de electroliti, iar altele sunt insolubilein acesti dizolvanti , de exemplu cheratina sau colagenul. In masura in care se poat dilua , proteinele formeaza solutii coloidale. PROTEINELE PROPRIU-ZISE Proteine solubile. Sunt foarte mult raspandite. Albuminele sunt cele mai cunoscute proteine.Ele sunt raspandite mai ales in
regnul animal; se gasesc in serul sanguin (albumina din ser), in albusul de
ou (albumina din ou), in lapte (lactalbumina)etc.In regnul vegetal se intalnesc
albumine, desi in mai mica masura, ca de exemplu in semintele de grau (leucosina)
sau de ricin (ricina). Globulinele se deosebesc de albumine prin insolubilitatea lor in apa; sunt
insa solubile in solutii diluate de electroliti. Ele se coaguleaza cu multa
usurinta. Contin mari cantitati de acid glutamic (40%) si acid asparagic.Spre
deosebire de albumine contin glicocol. Prolaminele sunt proteine din seminte de cereale. Astfel, glutenul contine drept comonent principal gliadina, care este o prolamina. Zeina, din boabele de porumb, si hordeina, din orz,sunt de asemenea prolamine.Nu sunt solubile in apa si alcool absolut Protaminele sunt proteine simple cu masele moleculare mici. Ele apar in organismul pestilor, unde sunt legate de acizi nucleoici. Sunt usor solubile in apa si nu coaguleaza parin incalzire.Au caracter puternic bazic, datorit unui procent foarte mare de diamino-acizi, in special de arginina (87%). Din aceasta cauza, cu acizii formeaza saruri cristalizate. Histonele formeaza o grupa intermediara intre protamine si albumine. Ele apar in globulele rosii ale sangelui, in leucocite, in icre de peste etc. Sunt solubile in apa, cu reactie puternic alcalina; cantitati mici de saruri sau de amoniac le precipita din solutie. Specific este caracterul lor bazic, datorit continutului de diamino-acizi ( mai ales arginina). Proteine insolubile (scleroproteine). Cele mai importante scleroproteine sunt keratina, colagenul, elasitna si fibroina. Colagenul este componentul principal al tendoanelor, al cartilajelor, al pielii
si al oseinei din oase. Nu este solubil in apa rece. Prin fierbere cu apa sub
presiune se transforma in gelatina sau clei, care este un produs de degradare
partiala. Elastina este componentul fibrelor elastice si al ligamentelor. Ca si keratina, este rezistenta fata de agentii chimici. Elastina este bogata in amino-acizi monocarboxilici; contine insa foarte putin sulf. Fibroina este proteina fibrelor de matase bruta. Este formata din glococol, alanina si tirosina. Ea se obtine prin fierberea fibrelor de matase cu o solutie foarte diluata de hidroxid de sodiu, care indeparteaza cleiul de pe firul de matase (sericina) ; fibroina ramane nedizolvata. MONOZAHARIDEMonozaharidele pot fi considerate produse de oxidare a unor alcooli polihidroxilici.Dupa
cum a fost oxidata o grupa de alcool primar sau de alcool secundar rexzulta
o grupa aldehidica sau o grupa cetonica adica hidroxi-aldehide sau hidroxi-cetone.Ca
urmare se deosebesc monozaharide cu grupa aldehidica , numite aldoze, si monozaharidecu
grupa cetonica , numite cetoze. MONOZAHARIDE MAI IMPORTANTE Triozele nu se gasesc libere in natura. Mai importante sunt glicerinaldehida
si dihidroxiacetona . Tetrozele sunt mai putin importante; ele nu se intalnesc in natura, ci rezulta prin reactii de degradare a pentozelor. Pentozele se gasesc in natura sub forma unor polizaharide, pentozanii. Acestia apar in regnul vegetal in lemn, in paie , in coji de seminte,etc. prin hidroliza dau pentoze. De asemenea, se cunosc glicozide in a caror structura se gasesc pentoze. Exista patru perechi de stereoizomeri ai aldo-pentozelor, cum si doua perechi de stereoizomeri ai cetopentozelor. Dintre stereoizomerii aldo-pentozelor sunt mai importanti: L (+)-arabinoza, D(+)-xiloza si D (-)-riboza. Hexozele sunt foarte raspandite in natura, mai putin in stare libera, mai mult sub forma de polizaharide si glicozide. Dintre hexoze, cele mai importante sunt : D (+)-glucoza, D (+)-manoza, D (+)-galactoza si D (-)-fructoza. D (+)-Glucoza, sau zaharul de struguri, este foarte raspandita in regnul vegetal,
fie ca atare in sucul de fructe dulci sau in flori, fie sub forma de dizaharide
(lactoza, zaharoza, maltoza, celobioza) sau polizaharide (amidon si celuloza).
De asemenea se gaseste in stare combinata, sub forma de glicozide. In cantitati
mici se mai gaseste in sange limfa, urina, etc. ( La bolnavii de diabet cantitatea
de glucoza din urina si sange este marita). D (-)-fructoza este cea mai importanta ceto-hexoza. Ea se gaseste alaturi de
glucoza in fructe dulci si miere. De asemenea, impreuna cu glucoza intra in
compozitia dizaharidei zaharoza. In aceste combinatii, fructoza se gaseste sub
forma furanozica; in stare libera se gaseste insa sub forma piranozica. Heptozele sunt mai putin importante. In natura exista doua heptoze, si anume doua ceto-heptoze. Aldo-heptoze au fost obtinute pe cale de sinteza pornind de la hexoze. Vitamine. |
||||||
![]() |
||||||
![]() |
||||||
|
||||||
|
||||||
Copyright© 2005 - 2024 | Trimite document | Harta site | Adauga in favorite |
![]() |
|